Вірш «Хотів би жити знов у горах» Джорджа Гордона Байрона
Хотів би жити знов у горах
Дитям безжурним, як колись,
Блукать між скель, в морях суворих
Між хвиль розбурханих нестись.
Моя ж душа, мов птах прип’ятий,
Що прагне скель і висоти,
Страджае в Англії пихатій,
В краю лукавства й німоти.
Дай утекти мені, талане,
На лоно урвищ і горбів,
Забудь всі титули й кайдани,
Лаку з вельможних і рабів.
Веди мене на хмурі скелі,
Де стогне грізний океан,—
Верни в дитинства дні веселі,
Дай серцю відпочить од ран.
Я мало жив, та відчуваю:
Чужий я в цьому світі лжі.
Навіщо ж темрява ховає
Той знак останньої мела?
Я спав, я снив про щастя, доки
Не заступив тих марень гніт,—
То, Правдо, промінь твій жорстокий
Вернув мене у ниций світ.
Кого любив — давно нема вже,
Та й друзі розійшлись, як дим.
Надію втративши назавше,
Вже й серце стало крижаним.
Хай інколи тамує келих
Скорботу й біль, нехай уста
Сміються між питців веселих,—
Я серцем завжди сирота.
Як слухать ляси разуразні
Не друзів і не ворогів,
Кого у тлум строкатий блазнів
Маєтність або сан привів!
Де ж друзів коло? Чом не склалась
Та приязнь вірна і свята?
Набрид мені вертепний галас
І втіх нещирих марнота.
А ти, о Жінко, світоч вроди,
В тобі розрада і любов,
Та в серці в мене стільки льоду,
Що я й до тебе охолов.
Цей світ лукавства і облуди
Я б промінять на край хотів,
В якому вільно дишуть груди
Між темних урвищ і хребтів:
Туди б, з незлобним серцем, в бурю,
На те безлюддя, до стихій!
Волію пустку дику й хмуру,
Таку ж, як дух похмурий мій.
О, як мені з душного світу,
Мов голуб до свого кубла,
У небо грозове злетіти,
В кочівлю сонця та орла!
1807
Аналіз вірша «Хотів би жити знов у горах» Джорджа Гордона Байрона
Книга “Хотів би жити знов у горах” пропонує вам заглибитися у внутрішній світ поета, що відчувається у його монолозі, покликаному розкрити найглибші роздуми та прагнення. Байрон, живучи у відчуженій духовній пустці, без кохання та справжніх друзів, відображає ті самі почуття, що хвилювали його сучасників. В його поезії ви віднайдете відтінки основних проблем епохи, яка йому належить. Автор систематично розкриває ілюзію високого становища в суспільстві, багатства, кохання та дружби, переконуючи, що ці зовнішні блага лише приховують справжню вартість — свободу і волю. Якщо вас зацікавили ці теми, радимо вам зануритися у сторінки книги, де ви знайдете більше відповідей на свої питання.
Це внутрішній монолог поета, який живе у духовній пустці, без любові та друзів. Такі самі ідеї турбували його сучасників. Тому поезія Байрона віддзеркалює основні проблеми того часу.
Автор послідовно розвінчує жадані для багатьох людей життєві блага: високе становище в суспільстві, багатство, кохання, спілкування в колі друзів. Він вважає, що ці блага дають лише ілюзію щастя, але забирають те, що має справжню цінність, — свободу, волю.
На нашому сайті Ви можете прочитати онлайн, ознайомитись з аналізом вірша «Хотів би жити знов у горах» Джорджа Гордона Байрона, а також відгуками. У нас ви можете насолоджуватись та читати онлайн вірш «Хотів би жити знов у горах» Джорджа Гордона Байрона українською мовою повністю, без реєстрації та смс на будь-якому гаджеті - телефоні з ОС Андроїді (Android), айфоні (IPhone), ПК (комп’ютері), айпаді чи електронній книзі (Amazon Kindle, PocketBook чи Onyx) .
Відгуки на вірш «Хотів би жити знов у горах» Джорджа Гордона Байрона
Залишити відповідь